VÅRD- OCH OMSORGSHISTORISK DATABAS |
|||
Serierubrik: Överinspektören för sinnessjukvårdens berättelser |
Filnamn: I90301JI |
||
År: 1903 |
Ort: Sigtuna |
Författare: Georg Schuldheis |
Dokumentets namn: Enskild anstalt för sinnessjuka Sigtuna 1903 |
Arkivnummer: Ra/420177.04 |
Beståndsnamn: Medicinalstyrelsen |
Signum: E16E |
|
Rapport: 15(43) |
Diarienummer: Saknas |
Ankomstdatum: Saknas |
Volym: 4 |
Berättelse till Kongl. Medicinalstyrelsen öfver af undertecknad den 10 Augusti 1903 förrättad inspektion af Sigtuna enskilda vårdanstalt för sinnessjuka.
Närvarande: innehafvaren Herr Erik Eriksson och fru Viktoria Eriksson, hvilken närmast förestår sjukvården, samt anstaltens läkare, f.d. provinsialläkaren K. A. L. Drake. Undertecknads näst föregående inspektion egde rum den 17 December 1902.
Under år 1903 hafva intagits 8 patienter: en har utskrifvits såsom frisk och 2 hafva öfverförts till hospital.
Bland de intagna märkes en studerande Karlén, hvilken förut vårdats af Doktor Vesterlund i Enköping och intagits å anstalten såsom nervsjuk utan de för intagning å anstalt för sinnessjuka föreskrifna handlingar. Karlén är ärftligt belastad - fadern vårdades för några år sedan å Upsala hospital för Melancholi och beröfvade sig därstädes lifvet genom hängning. Huruvida Karlén är att anse såsom sinnessjuk eller nervsjuk kan må hända vara omtvistlig; för min del håller jag dock före, efter de upplysningar om hans föregåenden som jag fick del af, och på grund af det samtal jag hade med honom, att han sannolikt lidit af en psykos, hvilken vid inspektionstillfället syntes på väg att öfvergå till hälsa - eller till ett kroniskt tillstånd af svagsinthet - hvilketdera kunde jag ej bilda mig någon fullt bestämd mening om.
I hvilket fall som helst synes det mig uppenbarligen stridande mot de för anstalten gällande koncessionsvilkoren, hvilka endast afse vård å anstalten af sinnessjuka, att därstädes mottagas patienter utan iakttagande af de för offentliga och enskilda anstalter för sinnessjuka i detta hänseende föreskrifna formaliteterna. Karléns intagning har jag så mycket mera att anmärka mot som redan förut en liknande intagning – af en manlig patient vid namn Sprinchorn, omnämnd i min föregående inspektionsberättelse – varit föremål för anmärkning från min sida, och äfven från inspekterande läkaren, t.f. öfverläkaren vid Upsala hospital E. Göransson.
Af de intagna var endast en, löjtnanten vid K. Flottan G. O:son Elliot, nyligen insjuknad. Alla de öfriga voro kroniskt och antagligen obotligt sjuka.
Patienterna äro fördelade på fyra olika byggnader och något afskiljande af de båda könen från hvarandra är ej genomförd. Ehuru några allvarsamma och mera påtagliga olägenheter häraf hittils ej synes hafva förekommit torde det dock vara tydligt att sjuklokalernas splittring försvårar tillsynen af sjukvårdens behöriga handhafvande
De sjuka som vilja och kunna sysselsättas hafva tillgång till sällskapsspel, s.k. handarbeten, arbeten i trädgården under de blidare årstiderna, vedsågning, samt promenader, hvilka senare för pålitligare patienter utsträckas till staden och dess omgifningar. Ett par af de sjuka kunna utan olägenhet få gå omkring någorlunda efter eget behag och utan särskild tillsyn.
Användningen af tvångsmedel var antecknad i de af anstaltens läkare förda specialjournalerna öfver hvarje patient. För öfverskådlighetens och kontrollens skulle synas mig dock jämlikt gällande föreskrifter såväl fortlöpande anteckningar för hvarje dag som äfven månatliga sammandrag i detta hänseende böra göras i enlighet med hvad som eger rum å statens anstalter för sinnessjuka.
Ofvannämnda löjtnant Elliot hade på grund af oro, agitation och tendenser till våldsamhet mot betjeningen varit iförd tvångströja om nätterna under Mars, April och större delen af Maj månad.
Hemmansegaren O. A. Näslund hade under hela året varit inlåst i sitt rum – som eljes saknade de för sinnessjuka stundom brukliga säkerhetsåtgärderna såsom galler för fönstren etc – under hela året. Han har under samma tid mest varit sängliggande, hvarför isoleringen för honom icke torde hafva inneburit nämnvärdt obehag. Han är utpräglad {paranoiker} ondsint och misstänksam, lär bl. a. hafva gjort försök att stänga in sin vårdare.
En sedan länge å anstalten vårdad patient, {Norman} har varit isolerad under Januari, Februari, Mars och större delen af April månader.
En nyintagen patient, Eriksson, han kunnat vara ute hvarje dag, men måste då han är inomhus hållas instängd, emedan han eljes visat sig förstörande, våldsam och benägen att tränga sig ut. Han var i början af anstaltsvistelsen ett par gånger belagd med tvångströja.
De af Eriksson och {Norman} bebodda rummen äro försedda med galler för fönstren och motsvarande säkerhetsåtgärder å dörrarne.
Galler för fönstren fanns äfven i ett rum som beboddes af en kvinlig patient, fröken Olsson, lidande af s.k. ångestmelankoli. Hon har varit osnygg och störande, samt velat skada sig själf, hvarför hon under 24 nätter och dessutom stundtals om dagarne haft skyddshandskar.
Tvångsmedel hafva således användts i ganska stor utsträckning hvilket utan tvifvel till väsentlig del berott därpå att anstalten saknar nödiga resurser för en fullt ändamålsenlig vård af mera svårskötta patienter. På grund af bristen å platser för mera bemedlade å statens hospital är det å andra sidan förklarligt att de enskilda anstalterna stundom nödgas mottaga patienter hvilka rätteligen ej där borde intagas. För öfrigt synes det stundom vara motvilja och misstro mot hospitalen som föranleda de sjukas anhöriga att hellre söka plats å enskilda anstalter för sina skyddslingar än att anlita den vida billigare och för svårare former utan tvifvel i allmännhet bättre vård som statens anstalter erbjuda.
Angående snygghetsförhållandena inhämtade jag af förda anteckningar att under senare tid en patient ofta varit graft osnygg, samt att två af de sjuka i regeln väta i kläderna resp. i bädden hvarje dag.
Kroppsliga hälsotillståndet har enligt uppgift varit godt; ingen nämnvärd olyckshändelse har inträffat; ej heller något själfmord.
Vid granskning af intagningshandlingarne anmärktes att A. bilagan rörande ofvannämnda löjtnant Elliot endast kunde företes i afskrift; originalet kunde vid tillfället ej tillrättaskaffas. Ansökningshandlingarne rörande ofvannämnda Eriksson hade enligt uppgift insändts till Direktionen för Upsala hospital, hvarför rörande denna patient endast afskrifter af intagningshandlingarne voro tillgängliga.
I föregående inspektionsberättelse har anmärkts att i sjukjournalerna datum för upplägande af status praesens ej angifvits, hvilken uppgift sedermera af anstaltens läkare bestridts. Jag måste med beklagande erkänna att jag i förenämnda hänseende lemnat oriktig uppgift; hvarpå denna berott kan jag tyvärr ej nu förklara; troligen ligger förklaringen i att jag misstydt de anteckningar jag vid förra inspektionen nedskref. För öfrigt gäller om journalerna samma omdöme som jag förut uttalat.
Af intagningshandlingar, journaler och samtal med de sjuke kunde jag öfvertyga mig om att behof af anstaltsvård vid intagningen förelegat och äfven fortfarande var för handen. Några klagomål, värda att omnämnas, rörande obefogad intagning eller rörande behandlingen förekommo icke.
Rörande tillämpningen af § 36 af nåd. stadgan ang. sinnessjuka den 14 Juni 1901, anmärktes att i en del intagningshandlingar visserligen fans uppgifvet att den sjuke egde laglig förmyndan, utan att dock detta var på annat sätt bestyrkt, men att beträffande en del andra patienter ingen uppgift fans om att förmyndare tillsatts eller att anmälan därom skett. Sedermera har jag från anstaltens innehafvare erhållit bestyrkt afskrift af från vederbörlig domstol lemnad intyg om att i sist omförmälda fall föreskrifterna i ofvannämnda § 36 blifvit iakttagna. Beträffande de fall i hvilka som förut nämnts uppgift lemnats i intagningshandlingarne om förmyndareskap uttalade jag vid inspektionen den mening att sådan uppgift, ehuru ej vidare styrkt, kunde tagas för god. Emellertid torde det vara önskvärdt att äfven i dylika fall intyg från vederbörande domhafvande infordras, så att vid inspektioner ingen tvekan må kunna uppstå rörande iakttagandet af här ifrågavarande föreskrift.
Inspekterande läkaren, t.f. Öfverläkaren vid Upsala hospital Ernst Göransson hade enligt företedda anteckningar besökt anstalten den 17 Januari, 25 Mars 9 Maj och 26 Juli innevarande år.
Anstalten gör i det hela ett godt intryck och förtjänar utan tvifvel fortfarande allmännhetens förtroende. Att i vissa afseenden förhållandena kunde vara bättre med afseende å vården af mera akuta och svårskötta fall har ofvan påpekats, men för lindrigare och kroniska fall erbjuder anstalten helt visst lika goda och stundom t.o.m bättre vilkor än statens anstalter.
Georg Schuldheis
Bil. 1
Att till RådstufvuRätten den 14:de nästlidne augusti ankommit en af Erik A. Eriksson under adress Sigtuna Sjukhem den 11 i samma månad till Rådstufvurätten ställd ansökning därom, att taga åtgärder genom RådstufvuRättens försorg måtte vidtagas i afseende å förmyndarevård för i berörde Sjukhem intagne sinnessjuke Arne Höjer, varder i enlighet med härstädes förda diarier, härigenom till bevis meddeladt.
Stockholms RådstufvuRätts första Afdelning den 11 September 1903
Ex officio
Olof Törner
Att från Sigtuna Sjukhem den 13 i denna månad med allmänna posten till RådstufvuRätten här i Staden inkommit anmälan, i enlighet med § 36 af Kongl Maj:ts nådiga stadga angående sinnessjuka, rörande löjtnanten vid Kongl. Flottan Gunnar Ottosson Elliot: det varder härigenom till bevis meddeladt. Carlskrona i Rådhuset den 28 Augusti 1903
Ex officio
A. Lidman
Till Sigtuna Sjukhem.
Med anledning af skrifvelsen den 11 i denna månad får Rådstufvurätten härigenom meddela, att Rådstufvurätten genom beslut denna dag förklarat e. Jägmästaren Axel Evald Sandstedt omyndig och till förmyndare för honom förordnat hans fader Apotekaren E. T. Sandstedt härstädes. Jönköping den 31 Augusti 1903
På Rådstufvurättens vägnar
Wilhelm Palmgren
Utdrag af förmynderskapsprotokollet hållet å lagtima vintertinget i Sköns tingslag å tingsstället i Ljusta den 2 februari 1903
§. 34.
Sedan Hemmansegaren O. A. Näslund i Ödåker förut innevarande dag af Häradsrätten blifvit omyndig förklarad, forordnades till hans förmyndare Ombudsmannen Gustaf Bernhard Modin i Skönsberg.
Som ofvan
På Häradsrättens vägnar
Carl Eng. Bengtson
Med originalet lika lydande intyga
A. Tjelldin R. Hedvall
Att å andra sidan samt ofvanstående afskrifter äro lika med orginalen intyga
Uno Hallerström C. A. Hallqvist.