Per Persson
Född:1857-12-31 – Västra Vingåkers församling, Södermanlands länDöd:1929-01-27 – Uppsala domkyrkoförsamling, Uppsala län
Klassisk filolog
Band 29 (1995-1997), sida 89.
Meriter
Persson, Per, f 31 dec 1857 i Västra Vingåker, Söd, d 27 juni 1929 i Uppsala. Föräldrar: hemmansägaren Per P o Brita Elisabet Persdtr. Studentex vid Örebro h elementarlärov 9 juni 74, inskr vid UU 14 sept 75, FK 21 jan 78, FL 15 sept 83, disp 20 mars 86, doc i klassiska språk 30 april 86, FD 31 maj 86, allt vid UU, lär vid Fjellstedtska skolan, Uppsala, ht 84–vt 93 o ht 94–vt 95, tf eo prof i klassiska språk vid UU vt 91–19 sept 95, prof i latinska språket o litt:en där 7 juni 95–22. – LHVU 92 (sekr 02 o 08-27), LVSU 08, LVA 24.
G 22 okt 1887 i Västra Vingåker m Selma Amalia Charlotta Lund, f 6 dec 1841 i Örebro, d 14 juli 1911 i Uppsala, dtr till glasmästaren Carl Gustaf L o Carolina Sophia Agrell samt tidigare g Ohlsson.
Biografi
P påbörjade sina studier i klassisk filologi vid UU, i latinska språket för V Häggström (bd 19, s 640), vilken han 20 år senare skulle komma att efterträda i ämbetet. Han disputerade på avhandlingen Studia etymologica, som blev prisbelönad av fakulteten, och förordnades till docent i klassisk filologi. Till 1895, då han utnämndes till professor, upprätthöll han under flera år professuren i detta ämne och tjänstgjorde också som läroverkslärare i latin och grekiska. Han företog studieresor till bl a Tyskland, Italien och Frankrike.
Som filolog uppvisar P en åtminstone för sv förhållanden snarast unik bredd och styrka i sin egenskap av dels latinist, dels framstående kännare av de olika indogermanska språkens struktur och historia. Sitt internationella anseende på den komparativa lingvistikens område befäste han i synnerhet genom en rad skarpsinniga bidrag till indoeuropeisk och latinsk etymologi. P var en av de första latinister som insåg betydelsen av djupgående kunskaper, även hos blivande gymnasielärare, om den historiska formläran och om det folkliga latinet, det latinska vardagsspråket, sådant det t ex framträder redan hos Plautus, på inskrifter ur skilda språkskikt och av skiftande ålder samt i talrika fackspråkliga skrifter. P väckte sina elevers intresse för Plautus' komedier och gav upphov till en uppsaliensisk, internationellt uppmärksammad Plautustradition, som fortlevat in i senare decennier. I hans anda utvecklade sig också de epokgörande insatser i utforskandet av det latinska fack- och folkspråket (Columella, Palladius, Plinius dä m fl) som Uppsalalatinisterna, främst P:s elev och efterträdare i tredje led Josef Svennung, utförde under förra hälften av 1900-talet.
P:s mest betydande arbete inom den komparativa indoeuropeiska lingvistiken är Beiträge zur indogermanischen Wortforschung, av VA belönat med Letterstedtska priset. Också hans grundläggande Studien zur Lehre von der Wurzelerweiterung und Wurzelvariation åberopas alltjämt (1994) ofta i språkhistoriska undersökningar och etymologiska standardverk. Latinistiska avhandlingar av vikt är Adnotationum Plautinarum specimen I och De origine ac vi primigenia gerundii et gerundivi latini, där P ur indoeuropeiskt grundperspektiv söker lösa ett av latinistikens mest omdebatterade problemkomplex.
Mot slutet av sin levnad behandlade P i två arbeten hävdatecknaren Tacitus' mindre skrifter. I synnerhet det senare av dem återspeglar den samvetsgrannhet och mönstergilla klarhet som präglade även P:s akademiska undervisning. Denna finns dokumenterad i en av hans föreläsningsserier sådan den föreligger i en utskrift (i UUB) av HS Nyberg (bd 27).
P var UU:s representant vid Padua universitets 700-årsjubileum 1922 och utnämndes då till hedersdoktor där. S å erhöll han på sin 65-årsdag en såväl till omfång som till kvalitet ovanlig festskrift, Strena philologica Upsaliensis.
Författare
Alf Önnerfors
Sök i Nationella Arkivdatabasen
Arkivuppgifter
P:s arkiv (föreläsn:konc, ms, brev m m) i UUB. – Brev från P i GUB (bl a till V Lundström o J Vising), KB, LUB (bl a till M P:son Nilsson), UUB (bl a till O A Danielsson samt många till Georg Ohlsson).
Tryckta arbeten
Tryckta arbeten: Studia etymologica. Commenta-tio academica. Upsaliae 1886. 122 s. – Om inskriften från Gortyn (UUÅ, 1887, [1.] Filosofi, språkvetenskap o hist vetenskaper, 5. Språkveten- skapliga sällskapets i Upsala förhandlingar sept. 1885 - maj 1888 [= bd 1:2, Bil. C], Upsala 1888, s 49–80). – vöo-(f>i(v): vffltov, vffixoc,: lat. nätis, nätes (Nordisk Tidskrift for Filologi, N R, Bd 9, Khvn 1889 - 90, s 307–312). – Studien zur Leh-re von der Wurzelerweiterung und Wurzelvari-ation, Upsala 1891. 294 s. (UUÅ, 1891, [2.] Filosofi ..., 4.) – Om betydelsen och härledningen af det gr. duavpoc, (äuavpoto), uavpoc, (uavpöco), jämte en exkurs om den grekiska, resp. indoeuro-peiska u-epenthesen (Upsalastudier tillegnade Sophus Bugge ... d 5 jan 1893, Upps 1892, s 180-193). – Etymologisches (Beiträge zur kunde der indogermanischen sprachen, bd 19, 1893, Göttingen, s 257–283). – Uber den demonstrativen Pronominalstamm no- ne- und Verwandtes (Indo-germanische Forschungen, Bd 2, 18[92–]93, Strassburg, s 199–260). – Adnotationum Plauti-narum specimen I. Upsaliae 1894. 116 s. – Etymologisches (Zeitschrift fiir vergleichende Sprachforschung..., Bd 33 (N F Bd 13), 18[93–] 95, Gutersloh, s 284–294). – Nyare undersökningar på den Plautinska prosodiens område. Upsala 1894. 35 s. (HVU, Skrifter, bd 2:5.) – Augusti sekularfest enligt senaste inskriftsfynd [installationsföreläsn] (Nordisk tidskrift ... utg af Letterstedtska fören, [årg 19 (N F 9),] 1896, Sthlm, s 90–104). – Om ett nyligen upptäckt fragment af en romersk kommunallag. Upsala 1897. 41 s, 1 vikt pl. (HVU, Skrifter, 5:12.) – De origine ac vi primigenia gerundii et gerundivi latini. Upsaliae 1900. 138 s. (Ibid, 3:4.) – Om den nyligen på Roms Forum upptäckta uråldriga inskriften (Nordisk tidskr, [23 (13),] 1900, s 421–430, pl. 4). – Små bidrag till germansk etymologi (Nordiska studier tillegnade Adolf Noreen ..., Upps 1904, s 54–62). – De locis nonnullis pane-gyricorum latinorum (Commentationes philologae in honorem Iohannis Pavlson ..., Gotoburgi 1905, s 130–133). – Zur lateinischen Grammatik und Wortkunde (Indogermanische Forschungen, 26, 1909, s 60–68). – Öfversikt öfver Kungl. humanistiska vetenskaps-samfundets i Uppsala verksamhet under åren 1906–1911 (HVU, Skrifter, 13, Upps 1910-12, s V-X). – Öfversikt ... åren 1912-1918 (ibid, 20, 1917-19, s V–X). – Beiträge zur indogermanischen Wortforschung. T 1–2. Upps 1912. VII, Ulls. (Arbeten utg med understöd af Wilhelm Ekmans universitetsfond, Uppsala, 12: 1–2 [omsl]; även HVU, Skrifter, 10 [:1–2].) – Zur Interpretation der Germania des Tacitus (Minnesskrift af forna lärjungar tillägnad professor Axel Erdman ..., Upps ... 1913, s 171–178). – Timgad, en återuppstånden romersk stad i Nordafrika (Nordisk tidskr .... [37 (17),] 1914, s 253–282). – Till Noreens förklaring av sv. Tibble, Tybble (Nordiska ortnamn, hyllningsskrift tillägnad Adolf Noreen ..., Upps 1914, 4:o, [även som:] Namn och bygd, årg 2, 1914, Upps 1914–15, s 235-238 [1915]). – Latina. 1. Zur Behandlung von u in unbetonter offener Silbe / 2. Zur Tendenz, einsil-bige Wortformen zu vermeiden (Glotta, Zeitschrift fiir griechische und lateinische Sprache, Bd 6, 19[14-]15, Göttingen, s 87-95). - Etymologien (Indogermanische Forschungen, 35 (N F 15), 1915, s 199-216). - Zur lateinischen und griechischen Wortforschung (Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung, 48 [28], 19[17-] 18, s 121–136). – Syntaktiska anmärkningar (Studier tillegnade Esaias Tegnér ..., Lund 1918, 4:o, s 444–454). – Kritisch-exegetische Bemerk-ungen zu den kleinen Schriften des Tacitus. Upps & Leipzig (tr Upps) 1927. 116 s. (HVU, Skrifter, 24:4.) – Artiklar i Nordisk familjebok, Ny ... uppl, bd 6-38, Sthlm 1907–26, o 3. ... uppl, 10, 1929 (sign P. P.); recensioner i Anzeiger fiir indogermanische Sprach- und Altertumskunde, Strassburg, bidr i Eranos, acta philologica Suecana, vol 13, 1913, 14, 1914, 19, 1919-20, 20, 1921–22, o därutöver recensioner, Gotoburgi (tr Upsaliae).
Översatt: Tacitus' mindre skrifter, Dialogus de oratoribus, Agricola och Germania ... med inledningar o anm, Sthlm 1929, 270 s, 1 karta.
Redigerat: Språkvetenskapliga sällskapets i Uppsala förhandlingar sept. 1900–maj 1903. Upps 1904. IV, 123 s. [Föret.] ... sept. 1903–maj 1906. 1907. (8), III, 108 s, 1 vikt tab. (Även: [UUÅ, 1903, 1. Filosofi ..., 4, o 1906 ..., 4.])
Källor och litteratur
Källor o litt: ED:s konseljakter 7 juni 1895, nr 8, RA.
C Annerstedt, UU:s hist, 3 (1914); A Hägerström, P P (VAA 1931), s 349–352; S Lundström, Föredrag o forskn. Personer o personligheter (HVU 1889–1989, 1990), s 101 ff; J Svennung, Det latinska folkspråket (OoB 1947), s 307 ff; J-O Tjäder, HVU (1881)1889–1989. Led:er o deras verksamhet inom samfundet (HVU 1889–1989, 1990), s 201 f; UUM ht 1926 (1927).
Hänvisa till den här artikeln
Bäst är förstås om man kan göra en hänvisning till den tryckta versionen. Om man vill hänvisa till webbversionen måste man göra en länk till aktuell sida så att det är tydligt att det är webbversionen man hänvisar till.
Ett exempel på en hänvisning till denna artikeln är:
Per Persson, https://sok.riksarkivet.se/sbl/artikel/7121, Svenskt biografiskt lexikon (art av Alf Önnerfors), hämtad 2024-09-01.
Du kan också hänvisa till den här artikeln med hjälp av dess unika URN-nummer som är: urn:sbl:7121
URN står för Uniform Resource Name och är en logisk identifierare för denna artikel, till skillnad från dess länk, som är en fysisk identifierare.
Det betyder att en hänvisning till artikelns URN alltid kommer att vara giltig, oavsett framtida förändringar av denna webbsida.
En sådan hänvisning kan se ut på följande sätt:
Per Persson, urn:sbl:7121, Svenskt biografiskt lexikon (art av Alf Önnerfors), hämtad 2024-09-01.